![Mailbox](https://atlatszo.hu/wp-content/uploads/2018/04/mailbox.gif)
A magyar sajtó, a magyar vidék, a magyar választó és Magyarország
A független média komolyan vehető részének továbbra is azt kell csinálnia, amit eddig tett, de a körülmények miatt reális ambíciója csak...
A komondoros Balogh képviselő csak nettó 567 ezer, de a BKK vagy a MÁV legjobban kereső menedzserei már kétmillió forinttal több végkielégítést tarthatnak majd meg a jövő évtől azzal, hogy az Országgyűlés tegnap botrányos körülmények között, egy agrártörvénybe utolsó pillanatban becsempészve döntött arról, hogy a 98%-os végkielégítési különadó mostantól 75%-os lesz. Az igazi baj azonban szokás szerint azzal van, amit nem látunk.
Az Átlátszó antikorrupciós szempontból kifejezetten hasznosnak tartaná, hogyha a magyar politika visszavenne a közpénzből kapott jövedelmek esetében a populizmusból, és úgy fizetné meg a politikusait, közszolgáit és az állami cégek topmenedzsereit, hogy azoknak ne jusson eszükbe más forrásból, például külső kapcsolataik építésével jutalékot húzni vagy jövőjüket építeni. Ehhez azonban el kellene magyarázni pár dolgot a választóknak, aminél összehasonlíthatatlanul egyszerűbb az agrárminiszter zárószavazás előtti módosítójába belerakatni az eddig foggal-körömmel védett végkielégítési plafonszabály eltörlését.
A 75%-ra csökkentés ugyanis az eddig a politikusoknál, a jegyzőknél és az állami cégek igazgatósági és felügyelőbizottsági tagjainál bruttó 2 millió, a többieknél bruttó 3,5 millió forintban meghúzott abszolút kifizetési határ megszűnését jelenti. Ezt a 2009-ben kipattant – majd a sajtóinformációk szerint a visszakövetelési perek elbukásával végződő – BKV-s végkielégítési ügyekre hivatkozva, de azokat nem érintve vezette be 2010-ben, majd alakította kétszeri alkotmánybírósági megsemmisítés után jelenlegi formájára 2011-ben a kormánytöbbség.
Lázár János a módosítást „vállalható kompromisszumnak” nevezve arról beszélt, hogy az Európai Bíróság (helyesen feltehetően az Emberi Jogok Európai Bírósága, azaz nem Luxemburg, hanem Strasbourg) döntései miatt elkerülhetetlen a csökkentés. Ez persze a valóságnak egy elég sajátos értelmezése: a pereket nem elsősorban az adómérték, hanem a visszamenőlegesség miatt bukjuk, azt meg – mivel csak a 2014-től szerzett jövedelmekre vonatkozik– nem oldja meg a törvénymódosítás. Olyan követelmény meg persze nincsen, hogy a jövőre nézve ne írhatná Magyarország elő, hogy a mostani összeghatárok felett nem fizethető végkielégítés.
Az alkalmazott eszköz viszont éppen azért lett – a juttatásnak lényegében az egészére kiterjedő – különadóztatás, hogy már kifizetett juttatásokat is vissza lehessen szerezni: ez végül a 2010-es év tekintetében meg is történt, bár az ezzel kapcsolatos pereket az állam sorozatban bukja Strasbourgban. 2011 óta viszont a különadó egészen sajátosan működik: bár az állam megtehette volna, hogy eleve nem ad 2, illetve 3,5 millió forint feletti juttatásokat az állami és önkormányzati fizetési listán lévőknek, ehelyett inkább ad is, meg nem is: a különadós határ feletti rész némi bérszámfejtési bűvészkedés után megy a NAV-hoz, akár a végkielégítés, akár a felmentési időre járó bér, akár a ki nem vett szabadságok megváltása, akár más juttatás tolta az összeghatár felé a járandóságot. Persze a gyakorlatban kialakultak azok a módszerek (pl. a felmentés időpontjával való játék vagy az utolsó hónapokban kiosztott céljuttatások), amivel meg lehet menteni a pénz egy részét, de ettől még tény, hogy jelenleg tényleg nem lehet több tízmillió forinttal a kézben távozni a közszférából.
Ez a helyzet azonban a 75%-ra csökkentéssel megváltozhat. A különadó – az evához vagy a katához hasonlóan – átalányadó, hiszen más közterhet a juttatás fennmaradó részéből nem lehetne már fedezni. Ez a csökkentés után is így marad, így most a 2, illetve 3,5 millió feletti juttatás egynegyede nettó jövedelem lesz, ami ugyan iszonyúan kedvezőtlen, de még így is jelentős összeget hagyhat az adózónál. A közjogi tisztségviselők és a közszolgák esetében törvényből következik a juttatások mértéke, tehát itt a felső határ továbbra is megmaradt, bár lényegesen magasabb lesz. Ha csak a módosításról döntő országgyűlési képviselőket nézzük, akkor azt láthatjuk, hogy egy átlagosan kereső képviselő is egymillió forinthoz közelítő összeget nyerhet majd az adócsökkentéssel, hiszen a bruttó egymilliós havi jövedelem után a törvény alapján járó hathavi juttatásnak a kétmillió forint feletti részét eddig leadózta, mostantól azonban a negyede nála marad. Így például a jövő évi újraválasztásra most kevéssé esélyesnek tűnő Balogh József 740 ezer forintos parlamenti havi jövedelmére tekintettel nettó 567 ezer forinttal többel térhet haza majd, míg mondjuk a közjogi méltóságokhoz igazított juttatással bőven bruttó kétmillió forint felett kereső Kövér Lászlónál ez a többlet már a hárommillió forintot is meghaladná, ha távozna posztjáról.
A lehetőségek azonban igazán az állami, önkormányzati cégek menedzsmentje és jól kereső munkavállalói számára nyílhatnak most meg. Itt ugyanis azok a szabályok maradtak csak, amiket még a Bajnai-kormány idején alkotottak a BKV-botrány közvetlen nyomása alatt, de ezeket se mindenki tartotta be eddig, mostantól pedig kifejezetten megéri majd megsérteni őket. 2009 óta ugyanis az IT- és az FB-tagoknak nem jár lelépési pénz, a menedzsment tekintetében nem lehet a Munka Törvénykönyve feltételeitől a felmentési juttatások tekintetében eltérni, emellett közzé kell tenni az állami cégek vezetőinek béradatait, illetve a végkielégítést, a felmentési idő, illetve az esetleges titoktartási pénzek összegét.
Ennek a közzétételi kötelezettségnek a cégek jelentős része eleget is tesz: a BKK-s vezetők rendben közzétett adatait például itt, a MÁV-osokét pedig itt lehet böngészni, amiből ki is derül, hogy a 1,5-2 millió forint környéki céges vezetői fizetésekre tekintettel még a hosszú szolgálati idővel rendelkező menedzserek is ’csak’ kétmillió forint körüli összeggel lehetnek nyertesei a törvénymódosításnak. Számos olyan cég van azonban (mint a Magyar Posta vagy a Magyar Fejlesztési Bank), amely csak töredékesen, nevek nélkül vagy áttekinthetetlenül teljesíti a közzétételi kötelezettséget. A közérdekű adatok nyilvánosságának nagy bajnokai közül pedig a Magyar Villamosművek Zrt. honlapján egyáltalán nincs fent ilyen adat, míg az MTVA – minthogy nem gazdasági társaság – nem is köteles ilyen összesítést közzétenni, így persze az MTVA honlapján sem találtuk meg a menedzsment bértábláját.
Tehát a módosítás tanulsága az, hogy sajnos ismét foglalkozni kell a céges végkielégítési feltételek nyilvánosságával is. Úgyhogy ha valaki a felsorolt cégeken kívül tud olyanról, ahol a nyilvánosság különösen sokat segíthet a jogszerű működés fenntartásában, akkor ne habozzon ezt velünk tudatni.
Számlatulajdonos: Átlátszónet Alapítvány
1084 Budapest, Déri Miksa utca 10.
Bankszámlaszám: 12011265-01425189-00100001
Bank neve: Raiffeisen Bank
Számlatulajdonos: Átlátszónet Alapítvány
1084 Budapest, Déri Miksa utca 10.
IBAN (EUR): HU36120112650142518900400002
IBAN (USD): HU36120112650142518900500009
SWIFT: UBRTHUHB
Bank neve és címe: Raiffeisen Bank
(H-1133 Budapest, Váci út 116-118.)
Támogasd a munkánkat az Átlátszónet Alapítványnak küldött PayPal adománnyal! Köszönjük.
Havi 5400 Ft Havi 3600 Ft Havi 1800 Ft Egyszeri PayPal támogatásA független média komolyan vehető részének továbbra is azt kell csinálnia, amit eddig tett, de a körülmények miatt reális ambíciója csak...
Az Atlantic Council jóvoltából megjelent legutóbbi írásomban Kína, illetve a Peking által indított Övezet és Út Program (Belt and...
„Ha a Boston Globe Pulitzer-díjat kap, az éppen olyan, mintha Oszama Bin Ládent tüntetnék ki a Nobel-békedíjjal” – ezt Mary...
Múlt héten az Alkotmánybíróság megsemmisítette a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíráságnak azt a határozatát, amely jogszerűnek ítélte meg, hogy a...
Támogasd a munkánkat banki átutalással. Az adományokat az Átlátszónet Alapítvány számlájára utalhatod. Az utalás közleményébe írd: „Adomány”, köszönjük!