![Centre Historique De Conflans Sainte Honorine.yvelines.france](https://atlatszo.hu/wp-content/uploads/2023/09/Centre_historique_de_Conflans-Sainte-Honorine.Yvelines.France-300x180.jpg)
Franciaország kényszerpályán: nyakig a pandémiában és a morális pánikban
A két hetes őszi szünet utáni első tanítási napon ma 12 millió diák tisztelgett tanáraival egyetemben egy perces néma csönddel...
A hivatalos adatok szerint 220 ezren, a szervezők szerint félmillióan vonultak utcára március 9-én több francia városban, hogy a kormányzó Szocialista Párt (PS) munkajogi reformterve ellen tiltakozzanak. A mobilizáció derékhadát azok a gimnazisták és egyetemisták alkották, akiknek spontaneitásától talán a legjobban tartanak a mindenkori gall kormányok. Manuel Valls miniszterelnök óvatosan vissza is vonta 2 hét további egyeztetés céljával a tervezetet, de a mozgósítás és a tüntetések várhatóan folytatódnak: a cél meghátrálásra bírni a kormányt a munkapiac liberalizációját célzó javaslat legfőbb pontjait illetően.
Az egész ország területén 230 tüntetés, 100 blokkolt középiskola, a szervezők szerint félmillió demonstráló, köztük 100 ezer egyetemista… Bár a francia kormány a felháborodás és a tiltakozások mértékét látva, és nem utolsósorban a diáktüntetésektől tartva két hétre visszavonta törvényjavaslatát, míg további konzultációkat szervez: a tegnapi mozgósítás mégis nagyon látványosra sikeredett.
Tíz város, tíz tüntetés – a libezap videója
A tüntetők szerint a szocialista párt „munkatörvénye” csak brutális visszalépés, társadalmi regresszió forrása lehet, amely olcsóbbá és kiszolgáltatottabbá teszi a dolgozókat. A projekt, amely ellen már 1 millió aláírás gyűlt össze, valóban elég merészre sikeredett, mert nemcsak a PS balszárnyának tiltakozását váltotta ki, de a párt szokásos liberális szakértői is keményen kritizálták.
Gérard Filoche, a párt legismertebb munkajogi szakértője, nyugdíjas munkaellenőr szerint egy ellenforradalmat jelentene a megvalósítása. Míg eddig a munka törvénykönyve a dolgozók emberi jogait védte, ezentúl kiszolgáltatná őket a munkaadónak.
A szabályozás engedélyezné a 10 órás, esetleg 12 órás munkanapot, ha a kollektív szerződés ezt lehetővé teszi; a 40 órás, külön engedéllyel 60 órás munkahetet; az ipari tanulók 35 óra helyett 40-et dolgozhatnának. De egyéni megegyezés alapján akár ennél hosszabb is lehetne a munkaidő. Megszűnne az eddigi 11 órás kötelező pihenő elve, és a túlóra pénzt felválthatná másféle kompenzáció.
Bár a kormány szerint mindez fakultatív, Filoche emlékeztet rá, hogy a munkahelyen nincs demokrácia, az emberek nem szabad polgárok, hanem alárendelt helyzetben vannak, és adott esetben a „revolverrel a halántékukon választhatnak”. „Próbáljon meg önkéntesen dolgozni vasárnap, ha a főnöke nem akarja! Próbáljon meg nem dolgozni, ha a főnöke nem akarja!” Bár eddig is lehetséges volt átmenetileg visszafogni a béreket 1-2 évre, ha a gazdasági helyzet úgy kívánta, ez most 5 évig működhetne.
Indul a párizsi tüntetés, a rendőrség szerint 30 ezer a szervezők adatai alapján 100 ezer fővel, a Köztársaság térről 2016. március 9-én; Fotó: Facebook
François Hollande köztársasági elnök és Manuel Valls kormányfő vélhetően brüsszeli ihletésre és a nagyvállalati szektor lelkes támogatásával létrejött reformtervezete többek között tehát felszámolná a PS egyik legnagyobb politikai vívmányaként számon tartott 35 órás munkahetet. Bár egyes szektorokban és különleges körülmények között, pl. egy természeti katasztrófa alkalmával, a munkaidő meghosszabbítására eddig is volt lehetőség, de az új szabályozásban, a kollektív megegyezések visszaszorulásával, és egyéni alkuk mentén szisztematikussá válhatna az eddigi kivétel.
A munkaidő meghosszabbítása lehetséges lenne bérnövekmény nélkül, olcsóbbá és egyszerűbbé, kevésbé vitathatóvá válnának az elbocsátások; az ellenzők szerint a munkajogok leépítése a prekariátust növelné, és regresszív versenyt generálna maguk a dolgozók, és az egyre kevesebbet ajánló munkaadók között. A szerdán felvonuló fiatalok, idősebbek, gyerekeik kilátásaiért aggódó szülők, tanárok – köztük sok egykori szocialista szavazó – felháborodása elég masszívnak tűnik: a sajtónak kemény szavakkal nyilatkoztak arról, amit komoly veszélyként érzékelnek jövőjükre és a jogaikra nézve, a „főnökök” és a „gazdagok” védelmében.
Fotó: Claude Paris, AP; Le Monde
Valls a párton belüli egyre hangosabb kritikák nyomán még lemondását is belengette fenyegetésként néhány napja, de nyilván eszébe sincs visszavonni a törvényt, és komolyan veszi a tiltakozásokat. Erre utal az is, hogy holnap személyesen fogadja a diákszakszervezeteket. Akik közül még a reformpárti, mérsékeltebbek is azt ígérik, hogy ha a legvitatottabb pontokat nem vonja vissza a kormány, magára vonja a „fiatalok haragját”.
Épp 10 éve a jobboldal próbálta liberalizálni, „rugalmasabbá” azaz olcsóbbá és némileg kizsákmányolhatóbbá tenni a pályakezdő munkaerőt – a diákok és fiatalok heves ellenállása Jacques Chirac utolsó elnöki mandátumának egyik legsúlyosabb politikai buktáját okozta. A törvényt ugyan megszavazták, de hamarosan vissza is vonták. A hírhedt CPE elleni lázadás egy egész generációt politizált – képviselői ma elhűlve nézik, hogy a szocialisták próbálják átverni azt, ami egykor a jobboldalnak nem sikerült.
Fotó: Dominique Faget/AFP; Le Monde
A jövő tavasszal esedékes elnökválasztás előtt, mandátumuk utolsó szakaszában Hollande és Valls tehát sokat kockáztat, és ráadásul ez rövid időn belül a második súlyos politikai válság, amit magukra húzhatnak. Miközben másik (szélső)jobb ihletésű projektjük, a terrorveszélyre hivatkozó alkotmánymódosítás ellen is folytatódik a mozgósítás, a társadalom és a civilek baloldali szektoraiban, de a párton belül is – a politikai fiaskó egyre valószínűbb.
A szerdai események szervezői, a fiatalok épp úgy, mint a kis baloldali formációk és a Zöldek, civilek és militánsabb szakszervezetek azon lesznek, hogy a hónap végéig növekedjen a dolgozók, diákok és munkanélküliek összefogásán alapuló mozgalom. Már ismertek a következő dátumok is – március 17. és március 31. – amikor várhatóan újra tömegek követelnek majd progresszív, 21. századi reformokat ahelyett, ami számukra a munkavállalók biztonsága és jogai elleni támadásnak tűnik.
Dobsi Viktória
Előfizetőket keresünk – támogasd az Átlátszó munkáját havi 1000 forinttal! Függetlenségünk záloga a közösségi finanszírozás.
Számlatulajdonos: Átlátszónet Alapítvány
1084 Budapest, Déri Miksa utca 10.
Bankszámlaszám: 12011265-01425189-00100001
Bank neve: Raiffeisen Bank
Számlatulajdonos: Átlátszónet Alapítvány
1084 Budapest, Déri Miksa utca 10.
IBAN (EUR): HU36120112650142518900400002
IBAN (USD): HU36120112650142518900500009
SWIFT: UBRTHUHB
Bank neve és címe: Raiffeisen Bank
(H-1133 Budapest, Váci út 116-118.)
Támogasd a munkánkat az Átlátszónet Alapítványnak küldött PayPal adománnyal! Köszönjük.
Havi 5400 Ft Havi 3600 Ft Havi 1800 Ft Egyszeri PayPal támogatásA két hetes őszi szünet utáni első tanítási napon ma 12 millió diák tisztelgett tanáraival egyetemben egy perces néma csönddel...
Pénteken több tucat francia városban is tüntettek a hétfőn megalakult új francia kormány ellen feminista csoportok kezdeményezésére, akik szerint az...
Alig ért véget a járvány első hulláma, újra nekilendült az egészségügyi dolgozók még tavaly tavasszal indult tiltakozása Franciaországban: kedden a...
Dübörögnek a reformok Franciaországban, és az ellenük lázadozó csoportok egyre hevesebb fellépéssel találkoznak a rendvédelmi erők részéről. Nemcsak a tüntetéseken:...
Támogasd a munkánkat banki átutalással. Az adományokat az Átlátszónet Alapítvány számlájára utalhatod. Az utalás közleményébe írd: „Adomány”, köszönjük!